The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Рапунцел била затворена в замък, разположен вдън гори.
Тя нямала приятели и много тъгувала, че по цял ден е сама.
"Ще ми се да имам поне един приятел."
И на мен.
По дяволите! Дори принцът харесва момиче, чието лице не е червено!
Чаках толкова години и за какво?
Какъв ти принц? Дори мравка не се вясва тук.
Хонгдо, вкъщи ли си?
Ще излезеш ли за малко?
Ча Хонгдо, няма ли да излезеш? Как смееш да ме караш да чакам?
Боса си. Почакай.
Ча Хонгдо, аз съм зает човек.
Ако няма да излезеш, остани да си живееш вътре сама!
Внимавай. Всичко е наред, Хонгдо.
СЪРЦЕ ДО СЪРЦЕ = Епизод 7 =
Насам! Насам!
Насам…
Насам! Насам!
Май здравата се е уплашила.
Ко Исок! Ко Исок!
А твърди, че не знача нищо?
Ко Исок! Ко Исок…
Какво? Мислеше, че умирам?
Трябваше да затвориш добре вратата, за да умрат хлебарките.
До крак ще ги изтребя тези гадини.
Все още ли съм празно пространство за теб?
Съвсем си се побъркала, щом дотича веднага при мен.
Трябва да си наясно колко съм важен за теб.
Стига, да тръгваме! Ще те нахраня, нали заради мен се уплаши толкова.
Да тръгваме!
Какво ти става? Какво правиш?
Какво правиш?
Какво ти става? - Откачалник!
Хонгдо! Ча Хонгдо! Защо се ядосваш? Само се пошегувах!
Не си тръгвай! - Така доказа само едно:
Ти си ненормалник и психопат!
Да не се ядоса заради шегата ми?
Показах ти, че съм важен за… - Важен? Ти си кучешка фъшкия.
Къде тръгна? Хонгдо! Ча Хонгдо!
Аз съм лудата. Заради тоя малоумник вързах тенекия на детектив Чанг.
Тотално откачих!
Какво да правя сега?
Ти дойде. - Да.
Съжалявам. - Не, недей. Радвам се, че се върна.
Благодаря ти.
Да отидем на някое тихо място. Не си ли гладна?
От притеснение, че няма да дойдеш, зверски огладнях.
Знам едно отлично място.
Прекъсна ми почивката заради порция риба?
Няма да се бавим. - Добре, сядай.
Приятен апетит. - Благодаря. После ще ти звънна.
Помолих приятеля си да затвори заведението за час.
Празно е, така че хапни спокойно.
Ето.
Можеш ли да ядеш така?
Още ли се притесняваш да махнеш каската пред мен?
Тогава няма да те гледам.
Започвам да се храня. Изобщо не се притеснявай от мен.
Как си… напоследък?
Случиха се някои неща. - Какви… Какви неща?
Няма да се женя.
Не мисля, че е правилно.
Освен това, дядо ми почина.
Ходих на погребението му.
Но още щом се върнах, дойдох до вас, защото ми липсваше.
Беше доста късно вечерта, но в дома ти още светеше.
Странно е, но щом видях светлината, се почувствах по-добре.
Не бях с дядо, преди да почине.
Искаше да ме види задомен, но не успях да изпълня желанието му.
Затова се чувствах много зле.
Но когато те погледна,
всичко вече е наред.
Ето защо исках да те видя още щом се върнах.
Не смятах да ти разказвам това,
но занапред ми се иска да споделям с теб.
Вече млъквам и почвам да ям.
Съжа… Съжалявам!
Мамо, спиш ли?
Какво правиш?
Проверявам за приспивателни. - Излез.
Мамо, обещай ми да не вземаш повече от две таблетки.
Мислиш ме за побъркана идиотка,
която вдига толкова врява само защото е преспала с баща ти.
Присмиваш ми се и си мислиш: "Казах ти да си пиеш лекарствата."
Не бих се присмивал на собствената си майка.
Вината е моя, че не пиеш хапчетата. - Мразя да говориш така!
Вярно, не ме бива като майка.
Как да ме възприемаш като такава?
Случилото се с татко те ужасява?
Ще се разведеш ли? - Не и докато брат ти е тук!
Да не би баща ти да е казал, че иска развод?
Не!
Не, не! - Мамо!
Не! - Вината е моя.
Вината е моя. Съжалявам!
Не! - Съжалявам.
Да видим на кого да звънна.
Говоря само с Каската… Социалният ми живот куца.
Дали да не го попитам?
Не, не мога да го попитам такова нещо.
Как ще отмени сватбата заради мен?
Няма никаква логика да го е сторил заради мен.
А ти върви да трепеш хлебарките!
Вече съвсем полудя.
Детектив Чанг няма да се жени.
Чу ли? Няма да се жени. Вече е свободен.
Затова ще приема извинението ти.
Имам чувството, че днес мога да простя на целия свят.
Толкова си долна. Човекът отменя сватбата, а ти ликуваш.
Днес детектив Чанг поиска да се видим.
Бяхме в ресторант на негов приятел. Помоли го да затвори заведението.
И бяхме само двамата.
Но по-невероятното е… - Невероятно?
Знаеш ли какво каза детектив Чанг?
Невероятно е това, че те лекувам без пари.
Вдигнах си телефона само за да ти разкажа.
Вече забрави ли, че спа с мен?
Ако той разбере, ще иска ли да сте повече от приятели?
Няма значение. Сега се чувствам отлично.
Имам чувството, че ще полетя. - Какво каза детектив Чанг?
Изплюй камъчето. Да не иска да се жените?
Каза, че съм му липсвала. - Как ли пък не.
Само ти така си мислиш. - Ще остана да живея тук.
Ще намеря парите и ще остана тук.
Ако ли не, ще си построя сглобяема къща, за да бъда край него.
Не си ли любопитна защо ти звъннах? - Казах ти, че ти прощавам.
Осъзнах, че с този твой характер можеш да измислиш само такива шеги.
И тъй като звънна да се извиниш…
Какво ми има на характера? И освен това, няма да се извиня.
Не ми прощавай. Простиш ли ми, си мъртва!
До края няма да признае, че е сгрешил. Недорасляк.
Да не би да е флиртаджийка? Забрави ли, че ми налетя?
Говори едно, а прави друго.
Ще ме побърка.
И аз съм наясно, че не ме вижда като жена, а само ме съжалява.
И все пак съм щастлива да сме само приятели.
Липсвала съм му!
Дусу! Кога се върна? - Снощи.
Благодаря ти, че успя да дойдеш. - Не го споменавай.
Само бях чувал за семейства като твоето. Изненадах се.
Цялата тази върволица от гости…
Здравейте. - Здравей, Серо.
Изглеждаш така, сякаш се чудиш какво съм намислила този път.
Какво има? - Извинявам се.
А това е за бензина. - За какво?
За вечерта, когато дойдох пияна тук.
Заведе ме у нас със служебна кола, трябва да покриеш разходите.
Благодаря. - Няма нужда.
Просто си свърших работата. Приемам извинението.
Не, аз съм човек, който държи на принципите.
Извинението е извинение, парите са си пари.
Никога ли не мислиш за чувствата на другите?
Явно ви е наследствено.
Не съм такова момиче.
Онзи ден имаше причина, за да се напия.
Бях на прослушване.
Искаха да плача за покойния си брат. - Свършихме, нали?
Дусу! Довиждане.
Извинявай.
Изгубила съм си обецата.
Ще провериш ли около дивана и в колата си?
Наистина е с една обеца. Трябва да я потърсим.
Съжалявам, колата е мръсничка. Ей сега ще я намеря.
Съжалявам.
Почти стигнахме.
Къде съм?
Искам вкъщи. - Да, отиваш си у вас.
Съжалявам.
Студено е.
Какво? Зле ли ти е? Повръща ли ти се?
Влизай, студено е. Ще те отведа у вас.
Не можах да се разплача.
Не трябваше… - У вас ще си почиваш.
Хайде, вземи се в ръце.
Хайде, Серо.
Изпей ми нещо. - Какво имаш предвид?
Добре, ще ти изпея нещо, ако влезеш в колата.
Хайде, внимателно.
Какво прави пред полицейски участък? Господине, дръпнете се!
Това ли е?
Това е обецата, нали?
Пя, нали? - Моля?
Мисля, че е твоята.
Твоята е.
Права съм, нали?
Детектив Чанг, ти си първият мъж,
който пее за мен.
Какви ги говориш? Вземи. Твоята е, нали?
Благодаря.
Благодаря ти.
Защо продължаваш да го правиш?
Бях с детектив Чанг
около 10 минути.
Лицето ми почервеня
и не можех да дишам…
10 минути?
Били сме заедно толкова време?
Щом като няма да се жени, може ли пак да му готвя?
Ънхо, сега нямаш час за консултация. Това да не ти е магазин?
Ако пак искаш да се скатаваш, върви на кино или в интернет зала.
Да не си се променила? Дори си сменила прическата си.
Здравейте, аз съм… - Дори графика ли не можеш да следиш?
Само знаеш да тичаш след онзи…
Не, всъщност аз съм… - Това не е Ънхо.
Какво? - Очите ти май не са в ред.
Погледни я добре. Само прилича на нея. Сигурно е нейна близначка.
Близначка?
Защо си дошла тук?
Докторе, това е Джинхо. По-голяма е от мен с три минути.
Искаш да ми кажеш нещо, нали? - Не.
Напротив, има нещо.
Я да видим.
Червено, червено, червено!
Я ми кажи. Дали Хонгдо ще може да бъде снаха в голямо семейство?
Не. - Така ли?
Ще й е трудно с роднини, които съдят всичко и всеки, нали?
Да, така е. Ще й бъде трудно, дори много повече от трудно.
Какво толкова й харесваш? Тя е цялата червена и носи каска.
Има лош характер, грозна е… - Какво знаеш ти?
Върза се. - Какви ги говориш?
Веднага реагира. А дума не обели, като говорех за годеницата ти.
Просто заживей с нея. Бъди мъж…
Отвори прозореца!
Не смей да ядеш нищо, когато сме на пост!
Престъпникът ще дойде!
Мамка му, каква смрад…
Трябва да е от млякото.
Ънхо си къса теста и го изяжда,
а Джинхо припада на сцената.
Светът е пълен със странни хора.
Защо Джинхо го е сторила?
Явно има сценична треска. Трябва да поговоря с нея.
И какво се случи?
Влюби се след думите "Липсваш ми",
отхапа бузите си и написа с кръв, че ще го следваш до смъртта си?
"Лицето ми почервеня и не можех да дишам. Бяха 10 дълги минути."
10 дълги минути?
Цялата тая дандания за някакви си 10 минути?
Така няма да стане. Днес ти трябва консултация.
Не мога да се виждам с него повече. Изчервявам се и не мога да дишам.
Няма хора, които не можеш да гледаш. Ето, опитай с мен.
Имаш 10 секунди. Мисли за мен като за детектив Чанг и ме гледай.
Не си ли чувала за имунотерапия?
Хайде, гледай ме. Имаш 10 секунди.
Точно така. Едно…
Две…
Така ли зяпаш детектив Чанг? - И ти се изчерви.
И какво? Твоето лице е по-червено!
А кога ще ме отървеш от това изчервяване?
Не мога. - Моля?
Така както има хора с бяла, мургава и тъмна кожа,
така има и червени като теб.
Проблемът е, че прекалено ти пука за това изчервяване.
Не беше така, когато спа с мен. - Нали нямаше да повдигаме тази тема?
Не се дръж така. Да отидем у нас, и без дори да се държим за ръце,
да спим цяла нощ до сутринта. - Казах ти да не се шегуваш…
Ако правим и онова, още по-добре.
Наистина не си в ред! - Признай си!
Сърцето ти заби по-учестено!
Перверзник!
Пълна отрепка! Шарлатанин! Ненормалник!
Женкар такъв! За каква ме взема?
И като се сетя, че му повярвах…
Хонгдо.
Значи имаш и такава страна.
Какво правиш тук?
Като се прибирах, видях нещо хубаво и го взех. За теб е.
Червен е… - Ще ти го сложа.
Какъв беше този звук? Гълъб? Звучеше като гълъб.
Но какво би правил тук гълъб посред зима?
Отива ти.
Миналата година, по-миналата и още по-миналата,
видех ли те с мотопеда, се чувствах зле. Струваше ми се, че замръзваш.
Съжалявам, че едва сега правя нещо по въпроса.
Тогава още не знаех
какво изпитвам.
Какво правите пред чужда клиника?
Можеш ли да дишаш добре? - Вече си напълно червена.
Гледката не е за изпускане: червено лице, червен шал…
Не знам къде ти свършва лицето. - Гледай си работата.
Толкова ли ти харесва тая евтиния от пазара?
Вярно, какво ми пука?
Тръгвам си. Направете място.
Хонгдо, вече няма да ти е толкова студено.
Тръгвай. - Благодаря за шала.
За нищо. Внимавай на връщане.
Отменил си сватбата и вече можеш да я харесваш,
но мен това не ме устройва. Смятам да я взема за себе си.
Мислиш ли, че ще ти го позволя? - Да. Стой си на задника.
Би трябвало да съм щастлива.
Моят детектив Чанг
Ало?
Хонгдо, прибра ли се? - Да.
Благодаря ти за шала. Ще го нося.
Не го споменавай. Другия път ще ти купя нещо по-хубаво.
Добре ли е, че е червен? - Да.
А ти защо ми звъниш? - Чудех се дали си се прибрала.
Да, без проблеми. Ами ти? - Пред входната врата съм.
Искаш ли да пътуваш с мен? - Моля? Какво значи…
Сигурно замръзваш с мотопеда.
Искам да ходим заедно на работа. Ще те вземам от вас.
Не… Не… Добре съм си така.
Не искам да те притеснявам. - Чувствам се малко наранен.
Искам да правя разни неща за теб, а ти сякаш ме отблъскваш.
Явно греша някъде.
Не, не е така… Как бих могла? Няма такова нещо.
Добре, добре.
Хонгдо. - Да?
По-рано днес…
Онова по-рано днес беше признание.
Малко ми е неловко да говоря за това.
Знам какво си мислиш, но аз не съм такъв човек.
Не изпитвам съжаление към теб. Наистина не е това.
Добре.
Добре тогава, лека нощ.
Не искам да затварям.
Утре ще ти се обадя. - Добре, дочуване.
Това момиче няма никакъв гръбнак. Падна си по шал.
Ще харесаш ли мъж, който ти подарява евтин шал?
Какво ти става?
Мама е побъркана, ти също. Семейството ни е невероятно.
Какво правиш? - Целя се в Китай.
Световните звезди трябва да знаят китайски.
Говоря японски, английски и френски, сега е ред на китайския.
Явно ученето наистина ти е хоби.
Може ли една глътка?
Имам въпрос. - За какво? Работа? Срещи?
Самостоятелност.
Не можеш. - А ти можеш?
Аз се върнах вкъщи. А ти не можеш, докато не се омъжиш.
По-добре остани тук и след брака. - По-добре за кого?
За иконом Ан, за госпожа Гъм? За мама?
Защо да живея тук, като изобщо не я виждам?
Почни да се държиш като дъщеря. Заведи я на пазар.
Или на кино. - Добре.
Ще почна да си търся съпруг. - Само една глътка, а?
Мислиш, че ще ти дам? - Това хлапе!
Гледай да не водиш никого тук. Ще му счупя краката!
Това също.
Подарила ми е толкова неща.
"Изпекох рибата в пикантен сос, защото предния път ти хареса така."
"Днес хапни пържен октопод." - Това аз ли съм?
А това е Хонгдо. Устните са същите.
"Честита нова година! С една година по-стар."
Дори ме е нарисувала. Тиквена каша…
"Детектив Чанг!" Това аз ли съм?
Сладурана.
Да, лельо.
Но… Лельо…
Вече няма да ходя на срещи.
Има едно момиче. Някой ден ще ти я представя.
Добре, лельо. Чао.
Ръкавички.
Бабо, вкъщи ли сте? Аз съм, хазяйката.
Госпожице! Госпожице!
Коя сте вие? - Хазяйката. А вие?
Здравейте. Приятел съм на Хонгдо.
Така ли? Чудесно. Предайте й, че й давам срок до края на седмицата.
Не мога да я чакам. Ще пусна обява за наем.
Ясно? Предайте й.
Здравей, Хонгдо. - Здравей.
Отдавна не съм те виждал в този вид.
На работа ли отиваш? Ще те закарам. - Не. Има удобна автобусна линия.
Тогава, от уважение към възрастните, ще те придружа до спирката.
Червеното много ти отива.
Ще те придържам.
Мога и сама да хвана автобуса. Наистина мога и сама.
Хайде, тръгвай за работа.
Довиждане. Благодаря.
Изгубила съм си ума, нали?
Дойде чак до вкъщи да ме вземе и предложи да ме закара.
А аз побягнах.
Мамо! Отвори вратата! Мамо!
Иконом Ан, побързай! Мамо! Иконом Ан, по-бързо!
Мамо!
Мислех, че спи…
Ще се помоля на предците за нея! Моля ви, спасете я!
Толкова съжалявам. Илсок много ми липсва, затова отивам при него.
Добре ли сте, президент Ко?
Мисля, че живях твърде дълго.
Виж тази снимка.
Момчето, което кара колелото, е Илсок,
а това зад него е Исок.
И двамата са ми внуци.
Те са деца на сина ми. Близнаци са.
Но Исок е толкова мъничък. - Нали?
Хранеха се еднакво,
но Исок беше много мъничък, сигурно затова беше и свит.
Докато брат му беше наистина силен и мъжествен.
Мисля, че това беше причината майка им да цени Илсок повече.
Е, аз също го харесвах повече, защото беше здравеняк.
Мразя те.
Наистина те мразя, мамо.
Трябва ли да живееш така?
Няма да я оставя в болницата. Сам ще се грижа за нея.
Да почакаме и да видим.
Телефонът на абоната е изключен или извън обхват.
Дали все още е в болницата?
Значи няма да дойде и на работа.
Дали се е случило нещо?
Ало? Това е домът на президент Ко.
Госпожо Гъм, обажда се О Йонгне.
Просто се чудех как е госпожата.
Още не съм загрял добре.
Какво правиш тук? - Не прекрачвай границата.
Какво каза? - Не и ако искаш да се върнеш вкъщи.
Не говори глупости, а поздрави. Това е Исок, виждали сте го.
Да, спомням си.
Майка ми взе свръхдоза приспивателни и е в болница.
Опита да се самоубие, след като спа с баща ми.
Така че прощавайте, че се държа грубо.
Изостави компанията, дома си, жената и децата си.
Не опитвай да си върнеш всичко.
А ако наистина го искаш, покажи, че си искрен.
Моля те, направи го, за да ти повярвам.
Накъдето и да погледнеш, навсякъде е пълно с двойки.
Кога ще излизаме на срещи, ще се оженим и ще имаме деца?
Кое искаш най-много?
Би било хубаво да се гледаме в очите или да се държим за ръце.
Какво друго?
Другото… когато му дойде времето.
И какво ще е то? - Защо питаш?
Само се чудя какво следва.
А ти какво искаш най-много? - Аз ли?
Човече! Типично мъжка реакция.
Докторът
Хонгдо!
Хонгдо! Без каската си!
Каската ми! - Чакай! Почакай!
Детектив Чанг, трябва да ида някъде. - Почакай.
Приятно е да те виждам без каска.
Нека те погледам малко и после ще си тръгна.
Чувствам се много по-добре дори като гледам ръката ти.
Носиш шала! А аз си сложих ръкавиците.
Може ли мъничко да си свалиш ръката?
Вече мога да дишам.
Хонгдо, цял ден копнеех да те видя.
Ще ми се да не спираш да ме гледаш, за да можеш да свикнеш с лицето ми.
Ако успееш да го направиш, ще бъда много, много щастлив.
Ще те погледам точно пет секунди.
Боже! Защо падна?
Усмихна се.
Харесва ми.
Ще ги пусна в пощенската кутия. - Добре де, не припирай.
Често се виждаме. Нека така да бъде и занапред.
Не говори глупости! - Добре, тръгвам.
Щеше да ходиш някъде.
Всичко наред ли ще е? - Няма проблем.
Какво искаш? Зелен чай? Кафе?
Портокалов сок? Ще ти налея.
Когато за пръв път дойдох в този ресторант,
видях една жена в тоалетната.
Бях на зор, затова, след кратко колебание,
казах: "Извинете, госпожо." Когато се обърна, се оказа той!
Сериозно! Бях страшно изненадан.
Не ти ли е смешно? Историята е доста забавна.
Седни, Хонгдо.
Хонгдо.
Не ми харесва това, че имаш финансови затруднения.
Затова без твое знание изпратих на хазяйката ти 5000000 вона.
Моля? - Приеми го като отплата към теб.
Или като безлихвен 30-годишен заем.
Само подпиши и дай един екземпляр на хазяйката. Другият е за теб.
Но това, което не ми харесва повече от всичко друго, е,
че ходиш при онзи доктор.
Честно казано, това направо ме вбесява.
Искам да го пребия.
Днес цял ден се държах като побъркан. Всеки човек ми приличаше на теб.
Искам да направим много неща заедно.
Ще те ценя много
и ще те обичам.
Знам, че малко закъснях, но ще продължа да те преследвам,
затова не бягай.
Докторът
Кой е?
Онзи доктор, нали?
Значи е той. Дай на мен. Всичко е наред.
Тази жена…
Ало? - Къде е моето миньонче?
Ако си пил, просто заспивай. Не й се обаждай.
Нещастник! Защо ти отговаряш на телефона на детектив…
Тоест на телефона на Ча Хонгдо? - Затварям.
Готово. Заповядай.
Може пак да звънне, така че по-добре го изключи.
Браво на теб.
Значи двамата са заедно. Кучи син!
Телефонът на абоната е изключен… - Какво? Изключен?
Мъртъв си, да знаеш. Ела ми. Само ми ела.
Защо да правя нещо, което детектив Чанг не харесва?
Това е най-хубавият ден в живота ми. Защо да го съсипвам?
Няма защо да се тревожа за него.
Доктор е и е от богато семейство. Защо ми е да се тревожа за него?
Това, което трябва да направя сега, е да сготвя за детектив Чанг.
Защо ми е толкова горещо?
Кога е приготвила всичко това?
Толкова е сладка. Ще ме умори!
Детектив Чанг няма да е против да си включа телефона, защото стана стурин.
Вярно! Може да ми се обади, когато види храната.
Ало?
Добре ли спа? - Да.
Лъжеш.
Добра си в лъжите.
Храната е още топла. Сигурно цяла нощ си я приготвяла.
Накарах те да се чувстваш неудобно. - Нищо подобно.
Щастлив съм и съм благодарен.
Не биваше да приготвяш толкова много. Ако ми омръзне?
Когато ми се хапва нещо, ще ти кажа.
Много харесвам храната ти. - Добре.
Тръгна ли за клиниката? - Не още.
Наистина не се радвам, че си край доктора,
но не мисли за мен, а се лекувай.
Стига ми да знам, че ти помага.
Ще сдържам гнева си.
Щеше ми се аз да съм доктор.
Благодаря ти. - Да.
Ще се видим довечера. Ще ти звънна. - Добре.
Ко Исок…
Какъв студ!
Главата ми…
За малко да шофирам на пияна глава.
Вярно! Онзи нещастник пак отговори на телефона на Ча Хонгдо, нали?
Защо се сетих за него още преди да се разсъня? Каква досада.
Защо настинката ми е толкова сериозна?
По дяволите! Как можах да се разболея в този щастлив ден?
Детектив Чанг ми направи признание и проблемът с депозита е решен.
Трябваше да подскачам до небето от щастие.
Няма да правя нещо, което детектив Чанг не харесва.
Няма.
Няма да го виждам. Няма.
Толкова съжалявам. Илсок много ми липсва, затова отивам при него.
Защо откраднах чуждо писмо?
Ако той го види,
сърцето му ще бъде разбито. Какво да правя?
Какво става със сърцето ми, бабо?
Какво става със сърцето ми?
Да не би да й хареса да бяга от работа?
Ало? - Къде си?
Защо още те няма? - Няма да идвам на работа.
Почакай. Какво ти е на гласа? Да не си болна?
Не, не съм. Нищо ми няма.
Ако си болна, не идвай. И аз имам друга работа.
Не! Искам да дойда. Ще дойда.
Недей. Гласът ти звучи като на смъртник.
Просто поспи, нали? Затварям.
Не! Ало? Ко Исок!
Защо си тук? Като те виках, не дойде. Какво ти става?
Защо лицето ти е толкова червено? - Не питай. Нали няма да го оправиш.
Вече гледаш прямо хората.
И с детектив Чанг ли се държиш така? Връзката ви напредва ли?
Не се дръж така.
Мисля, че съм луда.
Трябва да съм се побъркала. Изгубила съм си ума.
Детектив Чанг е толкова добър с мен.
Наистина го харесвам. Тогава какво ми става?
Полудяла съм.
Съвсем съм полудяла.
Не мога да спра да мисля за теб.
Толкова искам да те прегърна, че не издържам.
Тогава ме прегърни.
Защо си толкова топла? - Настинала съм.
Гледай да не ме заразиш.
Бг субтитри: bealonenomore
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Eastern Spirit ® 2015